Copyright (C) NRK
Ikke vær bekymret.
De er godt forberedt.
Norske tekster: K.M. Magelie og A. Christensen
Innkommende luftvernild!
Spenn dere fast!
Gjør dere klare!
Hold dere fast, gutter! Klar til å hoppe i tilfelle treff!
-Alle klare? -Ja!
Faren over. Rolig!
Generalfeltmarskalken støttet meg vedrørende professorpolitikken -
- med en åpenhet som var helt uventet.
Så du at han lignet litt på min gamle venn Erwin?
Bare kraftigere og eldre.
Det er sant. Men det var noen merkelige folk blant dem.
Alt i alt er de mye mer interessante og farlige enn før.
-Var ikke Schrödinger i London? -Jo, nær London.
Men du vet vel hva du lovet dem?
-Hva mener du? -Londons undergang.
Hvem vet om det kommer så langt som til ferdigstilling av en bombe?
Hva om de tvinger deg til å bygge bomben?
Vi må gjennom denne skjærsilden.
Det viktige er at for første gang kan jeg gjøre det jeg vil.
Det er det jeg ønsker.
Stilling!
-Nummer én klar? -Ja, sir!
-Nummer to klar? Nummer tre klar? -Ja, sir!
-Nummer fire klar? Nummer fem klar? -Ja, sir!
-Nummer seks klar? -Ja, sir!
Nummer én, hopp!
Nummer to! Hopp!
Hold tempoet oppe! Hopp!
-Hvor er vi? -Jeg vet ikke.
Hør her, vi samler resten av containerne før snøen dekker over.
Og så går vi bare østover.
Førstemann som finner en hytte, får en dram.
Full storm og snø. Været blir dårligere utover dagen.
-Ingenting fra Grouse? -Ikke i dag. De kommer ikke gjennom.
Takk.
Pilotene frykter at de ble sluppet for langt nord.
De burde ha blitt sluppet ... her.
I stedet ... er de her.
-Hvor langt er det? -37-38 km.
-Hvor lang tid vil det ta? -I kraftig snøvær omtrent én dag.
Ingen flere ute.
-Hva gjør du her? -Jakt.
-Alene? -Ja.
Hva heter du? Hva heter du?
Jens Kristiansen.
Hva gjør du med 3000?
Min brors. Jeg skal levere dem i Uvdal.
Er du NS?
Du hørte hva han sa. Er du medlem av NS?
Ja. Nei, mener jeg.
Hvem er dere?
-Jeg er medlem. -Av NS?
-Du er medlem av NS? -Svar, da.
Nei. Er det Milorg?
Det er bra. Det er Milorg, ikke sant?
Heia Norge.
Jeg kan skyte ham for deg.
Ikke her. Det kan ikke ligge en haug bein her når eieren kommer.
Jeg gjør det hvor som helst.
Hva gjør vi, da?
-Hvor er vi? -Hva mener du?
På kartet. Hvor er vi?
-Er vi langt fra Bjornesfjorden? -Ja.
-Vil du leve? -Da viser du oss veien dit.
Stopp! Stopp.
Opp med hendene!
Jens. Einar.
Bare stå der, dere.
-Ikke noe problem. -Tungt, Haukelid?
-Ser bra ut. -Hei. Knut. Det var på tide.
-Godt å se deg. -Godt å se deg.
Han har vært helt fin.
Nevner du dette for noen, skjærer vi av tunga di.
-Jeg skal ikke si et ord. -Det er i så fall det siste du gjør.
Her har du mat for en uke.
Hold deg unna folk i tre dager.
Kom deg av gårde.
-Skjære av tunga? -Hva er det man sier, da?
Vi er iallfall ett team fra nå av. Under min kommando.
Målet er å sprenge tungtvannsfabrikken.
Radioen er fortsatt Hauglands ansvar.
Skinnarland sender vi innover vidda med radio. Han skal ikke vite mer.
Og vi skal bare finne oss en vei ned.
De er gjenforent og klare.
En stor suksess så langt. Får jeg by på noe?
-Hva er det? -Ingenting.
Kom igjen, hva er det?
De smiler.
Det har da skjedd før.
-Jeg visste ikke at De kunne synge. -Det er mye De ikke vet om meg.
Kaptein Julie Smith, leder for norske operasjoner.
Eneste jente av seks søsken. Den beste i sitt kull på skolen.
Kom på lokalavisens forside. Det hadde visst ikke skjedd før.
Det var da noen menn før meg.
Likevel imponerende.
Og ... beklager om jeg var lite hensynsfull.
Når da?
Jeg visste ikke at ektemannen Deres var savnet i strid.
Mange er det.
Vi kranglet hele tiden. Jeg var glad da han ble innkalt, -
- og tenkte "nærest er du når du er borte" og alt det der.
Men han har vært borte så lenge.
Jeg har nok glemt hvordan det er å savne ham.
Får det ... meg til å virke fæl?
Nei, jeg forstår.
Direktør Henriksen.
-Er alt under kontroll? -Ja.
Vi stoppet småsabotasjene.
Produksjonen går for fullt igjen.
Takk. Vi setter pris på Deres samarbeid.
-Det er i Hydros interesse. -Ja.
-På gjensyn. -Major Decker ...
Dere arresterte flere personer her etter at dere skjønte -
- at engelskmennene ville sabotere fabrikken.
Er det ikke på tide å slippe dem fri igjen?
Nei.
Hvis De skulle ombestemme Dem, heter en av dem Rolf Danielsen.
Brun. Vet De hvor han er?
Nei.
I England, Henriksen. I England.
Synes De ikke at det er påfallende at alle uhellene med tungtvannet -
- tok slutt da han forsvant? Slik uten videre?
Ha en god aften, Henriksen!
Greit. Det er to vakter på brua. En vaktbu på plassen, 10-12 tyskere.
Mitraljøse på taket. Litt usikkert hvor ofte den er bemannet.
Lyskastere her, her og her. De lyser opp det meste av plassen.
-Hvordan kommer vi oss ned? -Fra østsiden. Her.
Vi følger veien, angriper brua og fortsetter opp her.
Dekningslaget støtter og tar ut vaktbua med håndgranater.
Kayser, Idland, Strømsheim og jeg fortsetter inn i bygningen, -
- plasserer ladningen, to minutters lunte, og sprenger anlegget.
-Det er planen? -Ja, det er planen.
-Skyte oss inn? -Ja.
-Og hvis det kommer flere fra Rjukan? -Vi er ferdig lenge før det.
Og hvis ikke?
-Og hva med retretten? -Det er samme vei tilbake.
-Hva? -Hva med juvet?
Det er for bratt. Det er umulig å ta seg ned der.
Og uansett er det langsomt og risikabelt.
Forsterkninger kan rekke å komme.
-Øker sjansen for å slippe skyting. -Det slipper vi ikke.
Juvet er det siste stedet tyskerne vil se.
Hva hvis vi blir stående på brua og de får forsterkninger?
-Det er snakk om to tyskere. -Pluss 10-12 i vaktbua.
Jeg synes det er en dårlig plan.
Det er litt seint å komme med nå.
Når mente du at jeg skulle komme med det?
Du spurte oss hva vi syntes, Joachim.
Gjorde jeg det?
La meg sjekke juvet i morgen. Det skader ikke å sjekke.
Det er en mulighet.
Nedenfor Våer.
Jeg vil snakke med dere én og én.
Hva tenker du?
Juvet.
Det er du og jeg som er ledere for gruppa.
Og hvis England sier brua, så blir det brua.
Jeg gjør som du bestemmer. Det er det samme for meg.
Du vet hva jeg mener.
-Hvorfor er jeg ikke på sprengningslaget? -Vi trenger deg utenfor.
Jeg vet ikke hvilken vei som er best.
Best sjanse i juvet.
Da kommer vi oss kanskje opp usett.
Skulle gjerne vært enig med deg. Men det er jeg ikke.
Juvet.
Du blir ikke med ned, Knut. Du blir på vidda med ansvar for radioen.
Bedre bruk for meg der nede. Du trenger hver mann.
Du blir her.
To stemte på brua, to stemte blankt og resten på juvet.
-Og retretten? -Når vi er kommet så langt ...
Hvis vi er kommet så langt.
Så gjør vi det som går i praksis. Da handler det om å overleve.
Der. Så fint.
Ut med deg.
De har nettopp sluppet Danielsen fri.
Ja, jeg så det fra vinduet.
-Noe du kjenner til? -Ikke annet enn at han ble levert nå.
Du er så søt når du lyver.
Hvordan har du det egentlig?
Jeg savner deg.
Men det er fint med lille Lise. Jeg elsker å høre henne le.
Bra.
Hva er det egentlig du tenker på?
-Jomar Brun. -Ja?
Det viser seg at han arbeidet mot fabrikken lenge.
Min mest betrodde mann. Jeg gikk god for ham.
Hva er du redd for?
Arkivet er fullt av korrespondanse mellom Brun og meg.
-Fjern det. -Det er Hydros papirer.
Ingenting som ikke tåler dagens lys. Men kontakt kan misforstås.
Hva venter du på? Fjern det.
Vi har fullmåne, men det er dårlig sikt.
Det skal visst lette.
Jeg finner veien uansett.
Lykke til.
Planen er endret. De går ned juvet.
-Hva? Hvorfor det? -De sier brua er tungt bevoktet.
Det er is på elva. Én mann gikk ned, krysset elva og kom opp igjen.
-Så det er mulig. -Ja, men risikoen er enorm.
-Samme avgangstid? -Ja, kl. 20.00.
Det er nå. De går ned nå.
Vi lar skiene være her.
Og sekkene?
Det er et skur der nede.
Bil. Bil!
Sekkene.
Bil. Ned!
Gå, gå!
Det er vaktskifte om 13 minutter.
De gikk ned her, og nå er de der og venter.
Ingen nyheter er vel gode nyheter. Iallfall for en stund.
God aften, direktør Henriksen.
God aften.
Ok, ett minutt. Teller ned.
Arne, tanga!
De går gjennom porten her.
Og Storhaug går ned her for å vokte brua.
De seks gjenværende går denne veien.
Døra på den andre siden av vaktene. Dekk oss herfra.
Døra er låst. Dere prøver døra på den andre siden. Vi tar sjakta.
Klar?
Når de spør deg, forklarer du hvordan en engelsk uniform ser ut.
Er det forstått?
Gå, gå!
To minutter er kanskje litt lenge.
Ett minutt?
30 sekunder.
Hallo? Er det noen der?
Kom dere av gårde!
Hallo?
Lys. Lys!
Helberg drar tilbake til hytta og leter gjennom alt!
Skuffer, skap, senger ... uansett. Brenn alt sammen.
Vi andre skiller lag nå.
Kjelstrup og Haukelid innover vidda.
Poulsson drar over Numedal.
Resten, alle fem, drar rett til Sverige. Møt oss der.
-Hvor lang tid regner du med at det tar? -To-tre uker.
Da er helvete løs. Men dere kommer til å klare dere.
-Vi var ganske bra, var vi ikke? -Jeg tror det.
-God tur, da. -God tur.
De klarte det. Tungtvannstankene er sprengt. Alle er trygt oppe på vidda.
De drar til Sverige i morgen. Her trengs en stiv en.
En dobbel stiv en.
-Er det greit? -Jeg tror det.
-Takk, sir. -Skål. Flott levert!
Nei, på den norske måten.
Vent. Én om gangen ...
Tronstad, la oss drikke.
Kaptein Smith og jeg vil drikke whiskyen vår.
-De jobber fortsatt sent? -Ja.
-Og De? -Jeg også.
De sprengte tungtvannsfabrikken.
-Hvem da? -Uvisst ennå. Sabotasje.
-Hvor mye er gått tapt? -Cellene og 900 kg tungtvann.
Resten av fabrikken? Kraftverket?
Så vidt jeg vet, er det ingen skade. Hva gjør vi nå?
Vi ber dem om å bygge opp alt igjen, eller hva?